Text och översättning: DEVASTATiON
Ska du med?
- Okej, jag hämtar henne direkt. - Jag uppskattar det.
- Hej. - Hej.
Dr. Klyczynski till akuten, omgående.
- Hej, ursäkta mig. - Vänta lite, okej?
- Fyll i den här och vänta där borta. - Nej, jag är Dr. Forster.
Jag skulle anmäla mig här.
Du kommer att se över 22 patienter idag, på denna våningen och nästa.
- 22? - Lugn morgon.
Om du får problem kan du ringa mig, men gör det inte till en vana.
Läkarkandidaterna hjälper dig med rutinuppgifterna.
Vad gör han här? Jag beordrade röntgen, omgående.
- Det skulle dröja ungefär fyra timmar. - Han kan vara död om fyra timmar.
Strunt samma. Dr. Forster, MRI.
- En höger, två vänster, hiss till tvåan. - Okej.
Följ skyltarna. Skynda dig tillbaka.
Dr. Kly...
- Ska du föra mig någonstans? - Det hoppas jag.
- Hur mår du idag? - Kommer jag att klara mig?
Javisst, självklart.
Alex!
Jag har gjort min spenatpaj. Det är varmt och skönt i husvagnen.
Jag kan inte.
Det är kallt här ute. Få mig inte att bli sjuk.
Jag blir aldrig sjuk.
Jag hörde att du köpt hus, jag är tydligen den sista som får veta.
Jag trodde jag sa nämnt det.
Vänta.
Vart?
På utsidan stan. En bit längs kusten.
Längs kusten? Det finns inga hus...
Herregud, du menar väl inte det med stöttor och...?
- Är allt som det ska? - Ja. Är du galen?
Varför köpte du det huset, Alex?
Det är gjort av glas. Det finns ingenstans som är avskilt.
Mona?
Skaffa dig ett par stövlar.
Gonzalez!
- Fyra-Trettio. - Vilse?
- Ja. - Det tar ett tag innan man hittar.
- Jag är Madhvi. - Kate Forster, hej.
Fel våning. Vart gick du på utbildning?
Ett litet sjukhus uppe vid North Shore.
Kära hyresgäst, välkommen till ditt nya hem.
Som förra hyresgäst, så...
Hoppas jag att du kommer att gilla det lika mycket som jag gjorde.
Jag postade min adressändring till postkontoret-
- men du vet hur det kan gå med det.
Så om det kommer något, skulle du kunna skicka det till mig?
Jag skulle uppskatta det. Min adress står nedanför.
Tack på förhand. P. S:
"Förlåt för rivmärkena på ytterdörren, de fanns där när jag flyttade in.
Samma med lådan på vinden."
Rivmärken? Vad tusan snackar hon om?
Hej, tjejen. Hej.
Fixa ljuset.
Köp hundmat.
Köp människomat.
Hallå!
Hallå, kom hit!
15 grader på alla hjärtans dag. Det kan inte vara Chicago.
De säger att det är global uppvärmning på TV.
Isblocken har börjat smälta, jorden blir täckt av vatten.
Tack gode gud för att vi inte lever då.
Vad är det här?
Det är inget. En av dina pappor.
- Dostoyevsky? - Ja.
Det är om en kille som bryter nacken på en stackars tjej med en yxa-
- och han går bara runt och ångrar sig.
Det här är gott.
- Jaså? - Ja, det är riktigt gott.
Vad tänker du på?
Ingenting.
När din far dog, så var det hårt. Det är fortfarande hårt.
Att hålla i hans böcker. Det känns som att han fortfarande är med mig.
Att veta att han en gång på samma sidor-
- läste samma ord.
Herregud! Ring en ambulans, någon!
Vi behöver en ambulans till Daley Plaza.
En man har blivit påkörd av en buss. Skicka hit ett traumateam.
Upp på trottoaren!
- Upp på trottoaren, bort från gatan! - Sir?
Upp på trottoaren!
Jag vill att grunden till nummer 17 är grävd idag.
Jag vet att du är ny här, grabben.
Vad?
Jag hinner inte till 17 innan nästa vecka.
Kom igen, Mulhern. Det är skitsnack, och det vet du.
Ta Clemens och Rodriguez från att lägga takpannor.
Jorge kan köra grävmaskinen de inte använder vid 14.
Och ta fyra eller fem andra gubbar...
...som inte gör något alls vid 7 och 10.
Paulie, Carlos, Frank, Danny och vad-han-nu-heter, den långa killen?
- Rafael. - Rafael.
- Nu kör vi. - Okej.
- Hej. - Hej.
Jag hörde om Daley Plaza.
Traumateamet sa att du kämpade hårt med honom.
Ja, jag körde skiten ur mig.
Kate, jag ska berätta nåt som jag berättar för alla unga läkare.
Förhoppningsvis blir du den första som lyssnar.
Åk så långt ifrån det här stället du kan när du är ledig.
Åk dit där du känner dig som dig själv.
Kära Ms. Forster:
Jag fick din lapp...
...och jag är rädd för att det har uppstått ett missförstånd.
Så vitt jag vet, så har sjöhuset varit tom i flera år.
Din lapp kanske var menad till Sandburgs ställe längs stranden.
"Eftersom att ingen har bott i det här huset på flera år.
Men jag är nyfiken på rivmärkena."
Kära Mr. Wyler. Jag känner väl till Sandburgs stuga.
Och jag kan garantera dig att jag aldrig bott där.
Jag är lite gammaldags, men jag tycker inte att ett lantställe ska vara 180kvm.
Så jag försöker igen.
Jag bodde sjöhuset, sen flyttade jag.
Nu bor jag på 1620 North Racine i Chicago.
Jag skulle uppskatta om du skickade breven till mig om det kommer några.
Förresten, det är 2006.
Det har det varit hela året, fråga vem som helst.
2006?
Vad menar hon? 2006?
- God morgon, Mr. Wyler. - Morgon, Mr. Wyler.
- Morgon, sir. - Morgon.
Hej, Mr. Wyler.
Mr. Wyler.
Sir.
Uppenbarligen så erhöll jag min inspiration...
...för metaforen om minnesförlust och
- Två timmar med den skiten. Skojar du? - Vad pratar du om?
- Han sa inte ett ord. - Sadistisk, bitter. Bitter gammal man.
Nu överdriver du.
Var är du på väg?
Jag kan inte förstå att det fortfarande är igång.
Du ser ut som fan.
Jag har saknat dig med.
Glöm honom nu.
- Lägenheter. - Riviera Estates.
- Du skojar. - Jag kan inte förstå.
Jag kommer tillbaka efter fyra år...
- Och jag får det här framför mig. - Vadå?
Min bror tror att han är Frank Lloyd någonting.
- Kom igen. - Pappa håller dig som gisslan-
- i alla hans lögner...
...medan du inte ens har byggt en telefonkiosk eller en hamsterbur.
Det är roligt att du tar upp det.
Jag har tänkt på en hamster bur. Att utveckla dem.
Färdig tillverkade, inga grunder. Vad tror du om det?
Ser du? Det är ju det jag säger. Du har en vision.
På tal om det...
...så tänkte jag berätta att... jag har köpt ett hus.
- Var? - På sjön.
Ett sjöhus. Så du tjänar lite pengar.
Det är inte mycket. Det har varit övergivet i åratal.
Så du har ett övergivet och hemsökt sjöhus...
Det lika bra orsak som alla andra...
...för att sälja sig själv till något svagt exploatörsjobb.
- Det här då? Jag har skaffat hund. - Har du en hund?
Han dök upp vid huset från ingenstans.
- Vad gör vi här? - Jag var tvungen att lämna ett brev.
Det ska vara här. 1620 North Racine.
Men...
...det är ingenting här.
Ska vi träffa någon? Är det någon som bor här?
Jag trodde det.
Ska vi ringa på klockan?
Kära Ms. Forster:
Jag åkte till 1620 North Racine och det finns ingenting där.
Det är bara en byggarbetsplats.
Det ser bra ut på bilderna, men inte på 18 månader till.
Vad är det jag har missat?
Du kanske skrev fel adress, eftersom du fick fel på datumet också.
Du vill verkligen spela det här spelet.
Om du verkligen lever i 2004...
...så ska du få en förvarning.
Kommer du ihåg den dagen? Du var inte glad. Kommer du ihåg?
Jag vet.
Okej, min mystiska korrespondent, jag förstår.
Om du nu är där och då du säger att du är...
...så kommer du behöva detta.
Det var mycket snö som kom sent den våren och alla blev sjuka.
Så mycket vila, mycket dricka. Doktorns råd.
Snö, visst.
Kom till pappa.
Jackie.
Jack.
Jack, kom igen. Kom nu.
Omöjligt, jag vet. Inte möjligt...
...men det händer.
Okej.
Var är jag?
Smart...
"Sjöhuset".
Sjöhuset. Som du kan se så är jag också här...
...men jag börjar bli trött på de här lekarna så jag åker nu, okej?
Tack, hej.
Vi kanske borde presentera oss ordentligt.
Jag är läkare, hängiven att bota de sjuka.
Jag försöker åtminstone.
Jag är arkitekt, jag gillar att bygga.
Jag kan inte säga att mitt nuvarande projekt är något ideal-
så låter det mig vara här, på den här platsen, och det är tillräckligt.
Men säg mig en sak. Om du arbetar på ett sjukhus i Chicago nu...
...vart var du innan, i min tid?
För två år sen, i din tid...
Så arbetade jag på intern medicinska i Madison.
Berätta om framtiden.
Hur är det år 2006?
Jag är rädd att världen är likadan.
Just det, vi klär oss i skimrande metalloveraller och kör flygande bilar-
- och vi pratar inte längre eftersom att vi kan läsa varandras tankar.
Men sanningen är, mannen från det förgångna-
- att det inte är mycket som förändrats år 2006.
På tal om det förgångna, jag har tänkt på rivmärkena.
- Hur är det möjligt? - Tja, jag tror att vi har samma hund.
Jaså? Hur är din?
Enligt veterinären, så är min hund åtta år i min tid, sex i din.
Hon är smal, har sorgsna ögon, snarkar och sover som en människa.
Jag vet inte varför, men jag kallar henne Jack.
Hejsan, Jack.
Hej.
Vad gör du? Du borde ligga och sova.
Kommer hon att gifta sig med honom?
- Vad tror du? - Jag vet inte, han är lite gammal.
Min mammas förra pojkvän var flintskallig.
Han var snäll.
- Men mamma gifte sig aldrig med honom. - Inte?
"Det finns alltid något bättre runt hörnet."
Så sa hon.
Det är kanske vad hon borde göra. Vänta på att något bättre-
- ska komma runt hörnet. - Kanske.
Men om hon inte aktar sig så kan hon få vänta hela livet.
Förlåt, jag har inte hunnit till brevlådan på senaste.
Det har varit en lång vecka. Nattskift hela tiden.
Kul att höra från dig. Jag trodde du lämnat mig.
Du är min enda anknytning till framtiden.
Hur kommer det sig att vi aldrig pratar om saker vi tycker om?
Låt mig se. Läsa klassiker för Jack.
- Vem är hennes favorit? - Dostoyevsky.
För mig är det stan, en dag då det är så klart ute att man kan röra detaljerna.
Varje bit och fönster på byggnaderna jag tycker om.
Ta en promenad med mig på lördag. Låt mig visa dig.
Du är galen. Varför ska du göra dig allt det besväret för mig?
Inga problem, sommaren är här.
Okej, din tur. Favoritsaker.
Vart ska jag börja?
När jag känner lukten av blommor innan jag ser dem.
När det börjar regna precis när picnicen är över.
Jag älskar lukten av Jacks tassar.
Du glömde väl inte nämna din man?
Självklart älskar jag min man, som också är läkare.
Plastik kirurg för små farmdjur.
Bra, jag är också gift.
Jag har åtta barn, och ingen av dem är lik mig.
- Jag är orolig, Kate. - Det skulle jag också vara.
Jag är singel.
Jag med.
Nummer 27.
Hon är en skönhet. Min far brukade säga till mig-
- att hon var mormor till alla andra hus i stan.
Han brukade ta mig på likadana promenader som jag gör med dig just nu.
- Alex? - Kate?
Jag önskar att vi gjorde den här promenaden tillsammans.
Vad tror du?
Han låter som en trevlig kille.
Låter som en trevlig kille. Någonting mer?
- Han har en underbar handstil. - Mamma...
...titta på datumet i brevet. Datumet.
- Du menar tidsgrejen? - Ja.
- Det är bara en detalj. - Bara en detalj?
Häromdan...
...det var inte ett bra tillfälle. Jag hade jäkligt bråttom.
Självklart.
Du har en hel del bra här.
Musik är bra, musik hjälper.
Som Nietzsche sa:
- "Livet vore meningslöst..." - "Utan musik."
Jag antar att jag sagt det innan.
Ta dig en drink.
Kan du uppskatta ett bra vin än?
Det kan du lita på.
Jag må förlåta din far för att ha varit nyfiken...
...men var har du vart i alla dessa år?
Jag trodde att dina Kerouac-dagar låg bakom dig.
- Ursäkta? - Vad?
Du kan komma upp om du vill.
Vad arbetar du med?
Jag mindes bara några saker.
Det är inte så lätt.
Inte heller så oskyldigt, i mitt fall.
Din far skriver sina memoarer.
- Finns vi med? - Vad tror du?
Vill du det?
Vill du?
Självklart. Ni var alla en del av er fars liv.
Varför pratar du med mig i tredje person?
För att jag skriver om mig själv, antar jag. Passar det inte?
Jag trodde du kanske skulle gilla de här.
Vad är det? Något du jobbat med?
Nej, de är dina.
Från ett hus jag precis köpt. Vid sjön.
De sa att någon sjaskig lägenhetsbyggare köpt det.
Skäm bort din far lite. Klarar du inte ett skämt?
Kom igen.
Berätta för mig.
Var har du hållit hus? Jag vill veta.
Jag försökte glömma dig.
Eller förlåta dig.
Lyckades du?
Nej.
Säg till om du behöver hjälp att minnas.
Det ska jag.
Han har rytm. Sakta.
- Har vi puls? - Vi har en puls.
Det är långa dagar nuförtiden.
Jag arbetade precis 30 timmar i sträck.
Varje gång jag stannar till för att hämta andan...
...så förstår jag hur isolerad jag låtit mig bli.
Tro mig, man kan bli rätt desperat.
Den där? Okej, bra drag.
Det är inte så att jag klagar, jag älskar mitt jobb.
Vår tur genom Chicago öppnade mina ögon för dess skönhet.
Men mitt hjärta saknar fortfarande sjöhuset.
Och dess träd.
Jag saknar träden så mycket.
Oroa dig inte, Kate. Vi är snart tillsammans, tids nog.
Även om vi är långt ifrån varandra, så ska jag hitta ett sätt att vara nära.
Och ta hand om dig.
Katerina.
Ta den här.
- Du borde äta mer. Du är för smal. - Jag är inte för smal.
Kommer du ihåg hur du brukade äta när du var liten?
- Med dina händer. - Ja, jag kommer ihåg.
Skrev ni till varandra eller inte?
- Till din far? - Nej, till Clark Gable.
Ja, till pappa.
Jag...
Vad?
Innan din far...
Ja?
...så fanns det en kille.
Älskade du honom?
Ja.
Varför gifte du dig inte med honom?
Så att du skulle kunna fråga mig den frågan någon gång.
Det ser mindre ut.
När gjorde han klart det?
Du var inte född än, och jag var åtta.
Corbusier möter Frank Lloyd Wright.
Pappa spelade kort med båda.
Delade en joint.
Kan inte simma.
Det borde finnas en trappa till vattnet. Eller en veranda, eller ett däck.
Du är i en... låda.
En glaslåda med en utsikt på allt runtom dig...
...men du kan inte röra det.
Ingen länk mellan dig och vad du tittar på.
- Han har en lönnodling mitt i huset. - Behärskande.
Behärskande och kontroll.
Detta huset handlar om ägarskap, inte anknytning.
Det är elakt, det är vackert. Förförande till och med.
Men det är inte färdigt.
Allt handlade om honom.
Pappa visste hur man byggde hus, inte hem.
Men vet du vad?
Jag tror att han vill att vi ska göra det han inte kunde.
Men att erkänna det...
...skulle vara som att erkänna att han på något sätt inte räckte till...
Och det plågar honom.
Kommer du ihåg när vi var här med mamma?
Jag minns hur hon försökte få det att funka här.
Med oss.
Med honom.
Hur blir det med Visionary Vanguard?
- Vadå? - Kom igen.
Du kan inte säga att du blir lycklig av att bygga saltlådor till turister.
Ingen beundrar dig för det.
- Beundrar mig för det? - Ja, Visionary Vanguard.
Det var din idé.
Jag kan inte. Men du kan behålla namnet.
Nej, kom igen. Det måste vara du och jag.
Henry, jag är ledsen. Jag kan inte.
Jag...
- Vad? - Jag har andra planer.
Har du flickvän?
Nej...
Nej.
- Vad är det? Du tvekade. - Nej, jag tvekade inte.
Jag har inte tid för det.
Vad har tiden att göra med det.
Du kommer tro att jag är galen.
Min käraste Mr. Wyler:
Vill du spela ett spel med mig?
Idag, för två år sedan, tog jag tåg 145 till Madison...
...från Riverside stationen och jag glömde någonting där.
Det var en gåva från min far.
Om du hittar det, kan du stoppa det i brevlådan?
Det skulle betyda mycket.
Din, Kate.
Sista chansen för 17:46 tåget till Madison.
- Alla ombord. - Okej.
Jag ringer dig.
Jag hittade den. Jag har den här.
En dag ska du få den. Lita på mig.
Jag vet hur viktig den är för dig.
Du kanske inte kommer ihåg det, men vi såg varandra.
Åtminstone, så såg jag dig.
Du har inte berättat hur vacker du är.
Du kanske såg någon annan.
Det var ett dåligt hår-år för mig.
Långt brunt hår, oskyldiga ögon.
Okej, okej, okej.
Du såg mig.
Men jag vet fortfarande inte hur du ser ut.
Vi kan väl träffas i framtiden?
Så kan du berätta vad du tycker.
Vi har en dejt.
Okej.
Du kan ringa mig den 10 Juli 2006, klockan 21:05.
- Hallå? - Kate?
- Ja. - Det är Morgan.
Morgan.
Jag är i Chicago. Jag kom hit för ett möte men det blev inställt-
- så jag tänkte att jag skulle ringa dig.
Har du ätit?
- Nej, men jag är inte... - Inte jag heller. Jag är utsvulten.
- Vi kan ta en matbit. - Okej.
- Okej? - Okej.
Det ser ganska bra ut.
- Perfekt. - Nej, Morgan... det är...
- Det är det inte. - Nej, lita på mig.
Okej.
Hej.
Vänta lite.
- Vi vill ha ett bord för två. - Namnet var?
Vi har inte reserverat.
Jag är ledsen. Vi har fullbokat till oktober.
Oktober.
Jag återkommer.
Det gick ju bra.
Det gör ingenting.
Sluta nu.
Det är den bästa restaurangen i stan. Ingen får bord där.
- Nej, det är inte det. - Vad är det då?
Jag gjorde inte detta rätt.
- Det fanns inget möte. - Det är viktigt.
- Om det bara... - Bakhåll.
...du vet, en kaffe. Kaffe kan lätt bli middag...
...middag kan bli... - Kan bli vad?
Jag ligger ett par steg framför mig själv ibland.
Några steg? Du springer alltid 10 steg framför.
Vi dejtade i vad, en vecka?
Och du har hela vår framtid kartlagd?
I min lägenhet så kollade du på hus. Lfall jag kom hem till dig...
...så hade du bjudit dit hela stan för att de skulle få träffa mig.
Jag kommer ihåg att du snabbt blev vän med en av dem.
Vad pratar du om? Du vet vad jag pratar om.
- Den där killen. - Vilken kille?
- Killen jag kom på dig hånglandes med. - Jag hånglade inte med honom.
Är detta högstadiet eller?
Vad kallar du det då?
En kyss.
Det var bara en kyss med någon okänd kille som...
...års sed... Vet du vad?
Mina herrar...
...Enhet 381 på Riviera Estates är slutförd.
Gratulerar. Ni gjorde ett bra arbete.
- Ett klart. - 44 kvar.
Vi är inte skrämmande efter schemat, utan jävligt skrämmande.
Det kommer ordna sig. Grabbarna börjar förstå deras arbete...
...men vi hade behövt en grävmaskin till.
Och vattnet på fjortonde behöver återslutas
Håll tyst.
- Vad? - Jag är ganska besviken på dig.
- Varför? - För du skall ha koll på allt här.
- Jag trodde faktiskt jag hade det. - Tja, du uppmärksammade aldrig dessa.
Kommer du ihåg? Du bad mig hämta dem.
Visst ja...
Inte riktigt vad jag tänkte på, men...
- Tycker du om dem? - Jag gillar dem.
Jag tycker vi borde gå ut. Ikväll. Om du inte gör något...
Jack? Jack.
Hej Jack.
Jack!
Kom igen, Jack!
Alex, vänta på mig!
Jack!
- Din, jag tar den? - Ja, förlåt. Tack
Kom här, Jack.
Vad tänkte du på, flicka? Vad tänkte du på?
- Hon har aldrig sprungit iväg så innan. - Man måste ha uppsikt på dem.
- Vad heter han? - Hon. Jack.
Jack. Det är en bra namn på en flicka.
Jag borde skaffa en till min flickvän. Hon älskar hundar.
- Föresten, har vi träffas förr? - Nej, tror inte det.
- Morgan Price. - Alex Wyler.
- Behöver du någon hjälp med de där? - Gärna.
- Okej. - Har du bott här länge?
- Bara ett par månader. Jag har ett hus vid sjön.
- Sjön, jasså? Jag har funderat... - Alex. Herregud.
- Vilken tur att du hittade honom. - Ja.
Mona, Morgan. Morgan, Mona.
- Hallå. - Hej.
- Trevligt att träffas. - Trevligt att träffa dig med.
Snygga stövlar.
Mest så ni inte tror att jag skall dricka allt detta helt själv...
...jag skall ha en fest ikväll och ni är mer än välkomna.
Alex.
Ta mitt kort. Jag kanske själv kommer att leta-
- efter ett hus att hyra vid sjön. - Okej.
Det är Kate, min flickvän, hon har aldrig riktigt gillat detta stället...
...och jag lovade vi skulle leta efter något annat efter hennes utbildning.
Så om du hör något...
- Absolut. Är hon läkare? - Ja.
Alex.
- Trevligt att träffa dig, Morgan. - Trevligt att träffa dig.
Morgan, Vilken tid är festen?
Klockan åtta. Det är Kates födelsedag.
Kom här, Jack.
- Hej. - Hej.
- Vad får det lov att vara? - Ett glas vin, tack.
- Tack. - Varsågod.
Enligt de flesta accepterade sociala normerna...
...bör en person inte dricka ensam efter klockan tio på kvällen...
...såvida man inte har en bra ursäkt.
Vad är din?
Herregud, jag har ingen.
Jag har.
Min yngsta åkte iväg till högskolan imorse.
Marie.
Ena dagen hoppar hon i vattenpölar i blöja...
...sen packar hon Volvon och kör till Kalifornien.
Jag hoppas bara hon vet vad hon ger sig in på.
Säg inget...
- Läkarlinjen? - Bingo.
- Hej, hur är det med dig? Kul att se dig. - Jag mår bra, tack.
Jag vill presentera er för några av mina vänner.
Alex, Mona, Paret Wootch.
- Susan, Johnny. - Hej.
Kom så fixar vi något att dricka. Följ med. Barn är här borta.
Kom nu. Detta är Marjorie.
Varför sa du inte att det var idag?
Vi hade ordnat en tårta till dig eller något.
Tja, det är bara tiden som går.
Jag hatar att göra stor sak av det.
Du håller mycket för dig själv.
Inget fel med det.
Men jag har ibland undrat vad du mer gör i ditt liv förutom att arbeta.
Familj? Pojkvän?
Tja, Jag hade det en gång.
Hans namn var Morgan.
Morgan? Morgan.
Sexigt namn.
Surpris!
Grattis på födelsedagen, Kate.
- Grattis. - Grattis
Där fick vi dig.
- Det är Kate, naturligtvis. - Hej Kate.
Detta är Alex och Mona.
- Hej. - Hej.
De skall hjälpa oss hitta vårt sjöhus.
Jasså?
Du har inte fått någon tårta.
Hur som helst, jag avslutade det.
Och jag är lycklig nu, och det var det enda rätta att göra.
Så vem är det du skriver till?
Jag kunde inte hjälpa... men varje gång du har rast på sjukhuset...
...skriver du något. - Det finns någon.
Det är någon form av ett lång-distans förhållande.
- Hur träffades ni? - Det har vi inte.
- Va? - Nej.
- Mitt livs historia. - Du skojar.
Håll allt på avstånd.
Alla.
Mannen som stod framför mig...
...han som ville gifta sig med mig...
...honom stötte jag bort. Jag sprang ifrån honom.
Under tiden, den...
Den enda mannen jag aldrig kan träffa...
...honom, vill jag ge hela mitt hjärta till.
Han måste ha skrivit ett sjuhelsikes brev.
Det är bra.
Det är säkert.
- Herregud, han är i fängelse eller hur? - Nej.
- Du är en av de kvinnorna, eller hur? - Nej.
Nej, han är bara en kille som bor på en sjö. Han är arkitekt.
Herregud.
Grattis.
Tack.
- Jag hoppas det blir ett bra år för dig. - Tack.
Jag är Alex.
Sjöhus killen.
Visst ja. Hur är det med dig?
Får jag?
Så du skall hitta... Du skall hitta ett hus vid sjön åt oss?
- Jag hoppas det. - Ja.
Om jag kan.
Så du är fastighetsmäklare?
Nej, jag... Jag har bara själv ett hus där.
Är det fint?
Ja, du kommer älska det. Ni ska hyra det efter jag flyttat.
Jasså, det säger du?
Kate, har du...
Läst "övertygelsen"?
Ursäkta?
- Av Jane Austen. - Jag vet vem som skrivit den.
Ja, det... Det är min favorit bok.
Varför frågade du något om det? Vad fick dig att fråga om det?
Jag bara... En vän gav mig den rätt nyligen, och jag undrade...
...vad den handlade om.
Den... Den är underbart.
- Ja? - Ja.
Den handlar om...
...om väntan.
Två personer, som... De träffas.
De blir nästan kära, men tiden är inte den rätta.
De måste bryta det.
Och sen...
...flera år senare, träffas de igen.
De får en andra chans.
Du förstår, de vet inte om det har gått för lång tid.
Om de har väntat för länge, om det...
...du vet, om det är för sent att få det att fungera.
Varför gillar du det?
Jag vet inte.
Misstolka mig inte. Det är jättefint på något...
- Nej, det är fruktansvärt. - Det är fruktansvärt.
- Det är fruktansvärt.
Det är...
Ja, det är... ...det är fruktansvärt.
En personlig fråga...
...men har du någonsin varit med om något sådant?
- Jag? Nej, nej, nej. - Nej.
När jag var...
När jag var sexton...
...var jag väldigt kär i en kille.
Han spelade gitarr...
...och jag rymde hemifrån...
...och åkte till San Fransisco så jag kunde leva med honom.
Han övertygade mig att jag hade en underbar röst...
...och jag drömde om att bli sångerska.
Jag älskar San Fransisco.
Han var... Han var min första kärlek.
Förmodligen den enda.
- Han måste varit en underbart kille. - Jag vet... Jag vet inte, jag...
Han kanske var det. Det varade inte länge nog för att jag skulle få veta det.
Sanningen är att jag...
Jag kommer inte ihåg hur han såg ut.
- Säkert? - Ja.
I så fall är det synd.
Min pappa... Min pappa dök upp, faktiskt.
- Du hamnade i trubbel? - Han kom in.
Ja, jag var i trubbel. Han släpade mig tillbaka till Chicago.
Ja.
Han var sjuk, och han...
Han önskade så att jag skulle bli läkare.
Så småningom blev det min önskan med.
Han hade rätt.
Du förstår, jag... ...jag mår bra av att hjälpa människor.
Sen dog han.
Kate.
Vad?
Jag...
Du...?
Jag bara...
Vad?
Känner du till denna sången?
Ja.
- Sjunger du? - Nej.
Ingen vill höra mig sjunga. Du vill inte höra mig sjunga.
Jag menade inte... du vet...
Men, ja...
Men jag kan dansa.
Kate.
Hej.
Alex... Alex berättade precis för mig om sjöhuset.
- Ja, det låter... låter verkligen bra. - Bra.
Alex, det är sent.
Ja.
- God natt. - God natt.
Det var du.
Varför sa du inget?
Du skulle trott jag var galen eller full. Eller båda delar.
Ja, både ock...
...jag tyckte om dig. Du skulle sagt något.
Hur? Du var med din pojkvän.
Vet du vad? Ursäkter, ursäkter. Du är en fegis.
Jag är ingen fegis.
Jasså, verkligen? Men din flickvän då?
Va? Jag har ju sagt redan-
- hon är inte min flickvän. - Han är inte min pojkvän heller.
Jasså? Vad är han då? Din bror?
Jaha, så du är en komiker. Åt du en clown till frukost imorse?
Underbart. Vårt första gräl.
Du kunde skrivit en sång om det och åkt och framfört den i San Fransisco.
Vad?
Hallå.
Hej, Henry.
Vad?
Du berättar om du behöver något?
Ja, det gör jag.
- Hej. - Goddag.
Jag söker min far. Jag vet inte vilket rum han är i. Simon Wyler?
- Mr. Wyler, arkitekten? - Ja.
Jag heter Anna Klyczynski. Det är jag som vårdar om din far.
Hej. Vad hände? Hur mår han?
Han är okej. Han har haft en hjärtinfarkt. Turligt nog en relativt liten.
Hans organ är bra och läget är stabilt...
...men det behövs ett ingripande.
Han har godkänt att göra det imorgon.
Skönt att se att du tar det lugnt.
Du hade inte behövt komma. Jag är fullständigt frisk.
Fullständigt frisk.
Du har haft en hjärtinfarkt, pappa.
Jag hade en episod, för Guds skull.
Inget mer.
Uppskattar om du kan hålla det på distans.
Nåja, jag ville bara att du ska veta att jag är här om du behöver något.
Kaffe.
Ursäkta?
Du hörde mig.
Kaffe.
Det är något jag aldrig berättat för dig, Kate.
Du förstår, det var min far som byggde sjöhuset.
Jag menar, med sina egna händer.
Och det var väldigt längesedan, före det han blev känd...
...när han fortfarande hade familj och avgudade min mor.
Hon hette Mary, och huset var en present till henne.
Hon var smart och rolig.
Hon kunde gjort vad hon velat men valde att ta hand om min bror och mig...
...och hjälpte honom skaffa sig en karriär.
Du förstår, desto mer lyckad han blev, desto mer omöjlig var han att bo med.
Slutligen kunde hon inte acceptera att leva med honom längre.
Hon lämnade honom.
Inom ett år blev hon sjuk.
Olyckligtvis, lärde hon sig aldrig att inte älska honom.
Han var inte på begravningen.
När jag frågade honom varför...
Fortsätt, Alex. Vad sa han?
Han sa, "Hon dog för mig dagen hon lämnade huset."
Sen gav han mig en av hans årets-arkitekt märke.
Jag hoppas du uppskattar det.
Jag blev tvungen att smyga förbi tre sköterskor och din vårdare.
Herregud, va det är varmt.
Det är inte koffeinfritt, är det?
Det borde det vara, men det är de inte.
Det är inte fel. Tack...
...min son.
- Varsågod. - Vart är din bror?
Jag skickade iväg honom. Han mådde inte bra.
- Du vet hur han är, han oroar sig. - Ja, jag vet.
Han har fått det av er mor, tyvärr.
Hon oroade sig alltid för mycket.
Vad tittar du på?
Visst ja, här, ta en tidning.
Det är ett förslag för ett museum.
- Vem är det? - Någon ny.
Jag gillar gångstigarna, där ljuset bryter in.
Vad är det för material?
Granit. Aluminium.
Vit panel är typiskt Meier...
...men interiör färgerna som kommer från fönstren, det är annorlunda.
Det är inte nytt, men det är snyggt, stilrent.
Jag gillar det.
När var du i Barcelona sist?
Flera år sedan, med dig, mamma och Henry.
Kommer du ihåg Casa de la Caritat?
Halmhuset?
Exakt. Du nämnde Meier.
Hans hus i Barcelona står i samma område som Casa de la Caritat.
Det tar in samma ljus.
Meier designade en serie av speciella fönster för att fånga det ljuset...
...och få det att komma åt konstens andlighet, men indirekt.
Och det var viktigt, för även om ljus kan förstärka konst...
...så kan det även bryta ner det. Men du vet redan allt det där din skojare.
Men detta då...
...vart tror du detta skall byggas?
Jag har ingen aning.
- Men du sa du gillade det. - Konceptuellt ja.
Kom igen nu.
Du vet lika väl som jag gör att ljuset i Barcelona-
- är väldigt annorlunda från ljuset i Tokyo.
Och ljuset i Tokyo är väldigt annorlunda från ljuset i Praque.
Ett sant mästerverk, ett som är menad att klara av tidens prövning...
...aldrig bortser från tillgångarna.
En seriös arkitekt tar det i beräkning.
Han vet att om han vill lysa med sin närvaro, måste han ta hänsyn till naturen.
Han måste fängslas av ljuset.
Alltid ljuset. Alltid.
Hej. Det är en nödsituation. Ta mitt skift. Snälla.
Hallå.
- Mr. Wyler? - Ja.
Detta är Dr. Klyczynski på Chicago sjukhus.
Jag har tyvärr dåliga nyheter åt dig.
Jag är ledsen, Alex.
Jag önskar att jag på något sätt kunde få var där med dig.
Att vi kunde sitta tillsammans och titta ut över vattnet och ljuset...
...i huset din far har byggt.
Jag kan vara axeln åt dig såsom du varit för mig.
Och berätta för dig att allt kommer att bli bra.
Om man kunde göra en sak för dig idag...
...härifrån...
...en liten, enkel sak från framtiden...
...så önskar jag att detta var den saken.
Det kommer inte bli publicerats fören om några år...
...men jag tycker inte du måste få vänta så länge.
Jag hoppas det hjälper dig att veta hur älskad du var.
Välj en plats. Jag kommer vara där, jag lovar.
Vad säger du om imorgon?
Men, Alex, det kommer inte vara imorgon för dig.
- Du måste vänta i två år. - Jag vet, jag bryr mig inte. Jag väntar.
Är du säker? Jag vet inte.
Jag vet. Jag har aldrig varit så säker på något i hela mitt liv.
Okej, vi ses om två år då.
Då ses vi imorgon.
Kate...
...vart vill du åka?
II Mare.
När önskar du äta här hos oss?
Två år från imorgon.
- Två år från imorgon? - Ja.
- Två år? - Från imorgon.
- Hej. - Hallå. Namn?
Forster.
- Kan jag få ditt namn? - Wyler.
Eller Wyler, jag... Jag är inte riktigt säker.
Jag tror nog vi skall kunna tillgodose detta.
- Underbart. - Wyler?
Wyler.
Er servitör hjälper er alldeles strax.
God kväll, fröken.
Huset bjuder.
- Tack. - Lycka till.
Ännu ett glas åt damen?
Du var inte där.
Du kom aldrig.
Jag förstår inte.
Något måste ha hänt. Jag är ledsen.
Det har gått två år, Kate. Vi kan försöka igen.
Nej, Alex, det är för sent.
Det har redan hänt. Det fungerade inte.
Ge inte upp, Kate.
Men de övertygade då? Du sa att de väntar.
De träffas igen, de får en andra chans.
Livet är inte en bok, Alex.
Det kan vara över på en sekund.
Jag åt lunch med min mor på Daley Plaza.
...och en man blev dödad rakt framför mina ögon.
Han dog i mina armar.
Jag tänkte:
"Det kan inte sluta på det viset på alla hjärtans dag."
Jag tänkte på alla människor som älskade honom, som väntade på honom...
...som aldrig skulle få se honom igen.
Sen tänkte jag:
"Tänk om det inte finns någon."
Tänk om du levde ditt liv utan att någon väntar på dig.
Så jag körde till sjöhuset och sökte efter tecken på svar.
Och jag hittade dig.
Och jag tillät mig själv att bli förkommen.
Förkommen i denna underbara fantasi där tiden stod stilla.
Men det är inte sann, Alex.
Jag måste lära mig leva det liv jag har fått.
Snälla, skriv inte mer.
Försök inte hitta mig.
Låt mig släppa dig.
Hallå.
Ursäkta? Förlåt, vänta lite. Jag kan inte höra dig. Jag kommer igen, förlåt.
Hallå. Vänta lite. Vänta lite.
Hallå.
Hej.
Hur länge är du här?
- Jag är på en bar med lite vänner. - Kom.
Men bli inte för upphetsad.
Finner det svårt att tro.
Det är gott.
Och det var väldigt fint att höra din röst.
Jag vart förvånad hur fint det var att höra din röst.
Så hur var ditt möte?
- Det var bra. - Ja?
Ja, Jag fick arbetet.
- Säkert? - Ja.
- Gratulerar. - Tänk dig det.
Ja. Ett Telecom företag. Jag kommer vara inomhus advokat. Bra lön.
Och det är här...
...i Chicago.
Nåja...
...det är bra nyheter.
Vad?
Jack.
Kommer du ner denna helg?
Saknar du mig inte lite?
Jasså, bara lite. Inte mycket?
Okej. Nej, jag hörde dig. Ja.
Kate, jag får ringa upp dig senare, okej?
Vill du fortfarande hyra ett sjöhus?
Det är vad Kate vill.
Hur i helvete vet du vad Kate vill.
Lita på mig.
Hej där. Jag känner ju dig.
Vad tror du?
Du är fixerad, vet du det?
Varför gör du om sjöhuset?
Varför gör du inte ditt egen arbete?
För att det är hennes.
Du pratar om flickan från framtiden.
Kate.
Skriver du fortfarande till Kate?
- Nej. - Varför inte?
Hon bad mig att inte göra det.
Varför?
Tid.
Kom igen.
Det är en bra sak. Du behöver en riktigt kvinna.
- En kvinna... - Henry, lyssna.
Lyssna på mig.
Så länge det varade, var hon mer riktigt för mig än något annat av de sakerna.
Hon mer riktigt för mig än något annat jag någonsin vetat om.
Jag såg henne.
Jag kysste henne.
Jag älskade henne.
Och nu är hon borta.
Hon är borta.
Kan du skruva ner lite.
"Där kunde inte finnas två så öppna hjärtan..."
"...inga smaker så lika..."
"...inga känslor så gemensamma."
Tio, nio, åtta, sju, sex...
...fem, fyra, tre, två, ett.
Gott nytt år!
Kom in.
Hej.
Vad tycker du?
Är detta vad jag gav upp min lunch för?
- Jag vet det behöver fixas. - Fixas? Vad sägs om en bulldozer?
Jag hittade en arkitekt som är specialist på renoveringar.
Vi bestämde möte imorgon.
Bakhåll.
Kom igen.
Vi kan inte stanna i min lägenhet. Vi har bott där i över ett år.
Jag vill fortsätta gå framåt.
- Det är en ny firma. - "Ny" som i erfarenhet?
Nej. "Ny" som i billig.
Hej Dr. Froster. Vi tar alldeles strax hand emot er.
Finemang, tack.
Föresten...
...grattis på alla hjärtans dag.
Katie, jag har inte införskaffat något åt dig.
Förlåt. Jag har haft så mycket att tänka på.
Det spelar ingen roll.
- Vad är detta? - Det är en global uppvärmning.
Dr. Forster? Hej, jag är ledsen att ni fick vänta.
Hej. Trevligt att se dig igen. - Dr. Forster. Detsamma.
- Hej, jag är Morgan. - Hej, Morgan. Vanessa Vanderbeck.
Självklart, det första ni får se är det vi pratade om. Atrium.
Det är förbluffande.
Så det är möjligt att göra trots alla fönster i metallen?
- Ja. - Får jag...?
Vill du ta en öl efter arbetet?
Tyvärr, jag kan inte. Har bjudit ut Vanessa på Alla hjärtans dag.
Vänta.
Säg det igen.
Det är alla hjärtans dag idag. Jag skall bjuda ut Vanessa, min flickvän.
Kall champagne, lite ostron, kanske lite choklad.
- Vad är det för datum? - 14 februari.
- 14 februari, 2006- - Ja.
- Förbluffande. Tack så mycket. - Var ett rent nöje.
Tack. Henry kommer se till att du har allting.
Finemang. Det var väldigt vackra.
Tack.
Vad?
Katie, jag måste tillbaka till arbetet.
Vem gjorde denna ritningen?
Min bror gjorde den faktiskt.
Vem är din bror?
Alex Wyler.
Känner du honom?
Ja.
Ja jag känner honom.
Vet du hur jag kan komma i kontakt med honom?
Är han...? Är han någonstans som jag kan...?
Jag är ledsen.
Han dog...
...två år idag, faktiskt.
Det var en olycka.
Var?
Kate.
Vänta lite, stanna, stanna.
För Guds skull, svara mig.
Vad är det? Kate.
Kate!
16 grader på alla hjärtans dag.
Detta kan inte vara Chicago.
På teven sa de att de var global värme.
Inget fel med det.
Det är en farlig sak.
Alex...
...jag vet varför du inte kom den där kvällen.
Det var du som var på Daley Plaza den där dagen.
Det var du.
Snälla gå inte.
Vänta lite. Snälla.
Leta inte efter mig.
Försök inte hitta mig.
Jag älskar dig.
Och det har tagit mig all denna tid att säga det, men jag älskar dig.
Om du fortfarande bryr dig om mig...
...vänta på mig.
Vänta med mig.
Bara vänta. Vänta.
Vänta två år, Alex.
Kom till sjöhuset.
Jag är här.
Du väntade.
SLUT